S T A T E Č N É S R D C E
SKOTSKO, LÉTA PÁNĚ 1280
Budu vám vyprávět o Williamu Wallacovi.
Historici z Anglie budou tvrdit, že jsem lhář.
Ale dějiny píší ti, kdo oběsili hrdiny.
Skotský král zemřel bez syna. A anglický král,
krutý pohan známý jako Edward Dlouhán,
si nárokoval skotský trůn pro sebe.
Skotští šlechtici bojovali proti němu
i mezi sebou o královskou korunu.
Proto je Dlouhán pozval na jednání o příměří.
Beze zbraní. Jen s jedním pážetem.
V onom hrabství žil neurozený sedlák Malcolm Wallace, majitel polností.
Měl dva syny. Johna a Williama.
Řekl jsem ti, abys tu zůstal.
Už jsem skončil s prací. Kam jedeme?
K MacAndrewsovi. Po shromáždění měl přijet na návštěvu.
- Můžu jet taky? - Ne. Běž domů, synku.
- Ale já chci jet taky. - Běž domů nebo dostaneš, co proto.
Vrať se domů, Williame.
MacAndrewsi.
Ježíši Kriste.
Williame.
To nic. To nic. Jen klid, chlapče.
Williame.
A já říkám, že na ně teď musíme udeřit.
- Nemůžeme proti nim bojovat. - Něco je třeba udělat.
Wallace má pravdu. Pusťme se do nich.
Všichni šlechtici připravení bojovat byli na té schůzce.
Nemůžeme porazit armádu s 50 sedláky, které naverbujeme.
Nemusíme je porazit... Jen proti nim bojovat.
- Kdo je na mé straně? - Já, Wallaci.
- Dobrá. - Ano.
- Kam ty ses vypravil? - Jedu s tebou.
Ale, opravdu? A co tam budeš dělat?
- Budu ti pomáhat. - Ano, a byla by to dobrá pomoc.
Ale já potřebuju, abys zůstal tady
a postaral se o dům, než se vrátím.
Já umím bojovat.
Já vím. Vím, že umíš bojovat.
Ale muže z nás dělá rozum.
Uvidíme se zítra.
- Angličani. - Schovej se.
Tvůj otec i bratr jsou pryč a nás teď zabijou a vypálí statek.
Je to na nás, Hamishi.
Tati?
Williame.
Pojď sem, chlapče.
Williame.
Já jsem tvůj strýc. Argyle.
Podobáš se své matce.
Dnes zůstaneme tady. A zítra se mnou pojedeš domů.
Já nechci odejít.
Taky jsi nechtěl, aby tvůj otec zemřel, že ne?
Ale stalo se.
Přednesl kněz poetické požehnání?
- Bůh ti žehnej a ochraňuj tě... - Bylo to latinsky.
A ty neumíš latinsky?
Tak to tedy budeme muset napravit.
Bůh
ti žehnej a ochraňuj tě.
Bůh tě ozáří svým věčným světlem.
Bůh na tebe shlédne z výšin
a dá tvé duši mír.
Amen.
Tvé srdce je svobodné.
Měj odvahu ho následovat.
Co to dělají?
Loučí se s ním po svém.
Hrají zakázané melodie na zakázané dudy.
Takové to bylo i pro mě a tvého tátu, když nám zabili otce.
Nejprve se nauč vládnout...
tímto.
A pak tě naučím... vládnout
tímto.
LONDÝN
O mnoho let později
Edward Dlouhán, král anglický,
dohlížel na sňatek nejstaršího syna, který měl po něm nastoupit na trůn.
Amen.
Jako nevěstu pro svého syna
vybral Dlouhán dceru svého soupeře,
krále francouzského.
Všeobecně se proslýchalo, že má-li princezna počít,
bude se muset této služby ujmout sám Dlouhán.
Možná, že právě to měl celou tu dobu na mysli.
Skotsko...
Má země.
Francouzi se plazí před každým, kdo je silný.
Ale jak mohou uvěřit v naši sílu, když nedokážeme ovládnout celý ostrov?
- Kde je můj syn? - S Vaším svolením, Veličenstvo.
Požádal mě, abych přišla místo něho.
Poslal jsem pro něj a on posílá tebe?
Mám odejít, Veličenstvo?
Chce-li, aby za něj vládla jeho královna, až tu nebudu,
pak rozhodně zůstaň a uč se. Prosím.
Šlechta.
Šlechta je klíčem k bráně Skotska.
Dejme našim šlechticům pozemky na severu.
A jejich šlechticům zas tady v Anglii. Lakota jim zabrání v odporu proti nám.
Veličenstvo, naši šlechtici se nebudou chtít stěhovat.
Nové pozemky znamenají nové daně a oni už platí daň na válku s Francií.
Opravdu?
Problém se Skotskem spočívá v tom,
že je plné Skotů.
Možná nastal čas
zavést znovu starý zvyk.
Dát jim primae noctis.
Právo první noci. Jakmile se neurozená dívka na jejich panství vdá,
budou k ní mít naši šlechtici právo soulože o svatební noci.
Když je nemůžeme vyhnat,
zdoláme je plozením.
Tak nám vznikne přesně taková šlechta, jakou ve Skotsku potřebujeme.
S daněmi či bez daní?
Vynikající nápad, Veličenstvo.
Skutečně?
EDINBRURGH
V Edinburghu se nyní sešla rada skotských šlechticů.
Jedním z nich byl Robert, 17. hrabě Bruce,
přední uchazeč o skotskou korunu.
Slyšel jsem, že Dlouhán uděluje primae noctis.
Zjevně s cílem přilákat sem další své stoupence.
Můj otec se domnívá, že musíme uchlácholit Dlouhánovu důvěru tím,
že ten dekret ani nepodpoříme, ani neodmítneme.
Rozumný plán. Jak se daří otci? Ani nepřišel na radu.
Zdržely ho záležitosti ve Francii.
Ale posílá vám své pozdravy.
A vzkazuje, že já hovořím jménem celého rodu Bruceů
a jménem Skotska.
- Upadl ti kámen. - Zkouška mužnosti.
Pak jsi vyhrál.
Tak tomu říkejme zkouška vojančiny.
Angličani nám nedovolí cvičit se zbraněmi, a tak používáme kameny.
Síla vojáka není v jeho paži. Je tady.
Ne. Tady.
Hamish?
Tady máš, synku. Předveď mu to.
- No tak, Hamishi. - Do toho, chlapče.
Do toho.
To byl dobrý hod.
Ano, to byl.
Rád bych věděl, jestli bys to dokázal tam, kde na tom záleží.
Třeba... třeba v bitvě.
Uměl bys takovým hodem rozdrtit chlapa?
Tebe bych rozdrtil... jako červa.
- Vážně? - Ano.
Dobrá, tak do toho. Chcete, aby mě rozdrtil jako červa?
- Tak pojď. - Ty se uhneš.
- Neuhnu. - Dobře.
Uhne se.
No tak, Hamishi.
No tak, chlapče.
Dobrá práce.
- Pěkné dílo, mladý Wallaci. - Jsi v pořádku?
- Zdá se, že to s tebou trochu otřáslo. - Měl jsem pamatovat na ty skály.
Ano.
Vstávej, ty hromado...
- Rád tě znovu vidím. - Ano, vítej doma.
- Podívej se, cos mi udělal na hlavě. - Měl ses uhnout.
Williame, zatančíš si se mnou?
Samozřejmě.
Přišel jsem uplatnit své právo primae noctis.
Jako pán tohoto panství požehnám vašemu sňatku tím, že v první den manželství
uvedu nevěstu do svého lože.
Bůh ví, že ne!
Je to mé urozené právo.
- Dobrý večer, pane. - Ale, mladý Wallace.
- Překrásný večer. - Krásný, není-liž pravda.
Mohl bych si promluvit s vaší dcerou?
O čem s ní chceš promlouvat?
No...
Murron, chtěla by ses se mnou v tenhle krásný večer projet?
V tomhle počasí? Ty ses zbláznil.
Máme krásné skotské počasí, paní. Déšť padá skoro kolmo dolů.
- Nemůže s tebou jet. - Ne?
Ne. Teď rozhodně ne.
- Teď rozhodně ne. - Teď rozhodně ne.
- Uvidíme se později. - Počasí je vyvedené. Skoro neprší.
Neslyšela jsi, co jsem řekla?
Murron.
Je po tobě.
- Jak jsi mě po takové době poznala? - Nepoznala jsem tě.
Viděla jsem, jak si mě prohlížíš, a nevěděla jsem, kdo jsi.
Odpusť. Opravdu jsem si tě prohlížel.
Máš ve zvyku projíždět se v dešti s neznámými lidmi?
Byl to nejlepší způsob, jak tě přimět k odjezdu.
Jestli ještě někdy najdu odvahu tě pozvat, pošlu ti nejprv dopis.
- To by bylo k ničemu. Já neumím číst. - Neumíš?
Ne.
- Tak to tedy budeme muset napravit. - Ty mě budeš učit číst?
- Ano, jestli chceš. - Ano.
- V kterém jazyce? - Teď se vytahuješ.
- Správně. Ohromilo tě to? - Ne. A mělo snad?
Ano.
Protože jsem na tebe myslel každičký den.
Postav se na hlavu, to mě určitě ohromí.
- Spadne mi kilt, ale zkusím to. - Nepochytil jsi na cestách žádné způsoby.
Francouzi a Římané jsou mnohem horší než já.
- Tys byl v Římě? - Strýc mě tam vzal na pouť.
Jaké to bylo?
Zdaleka ne tak krásné jako ty.
Co to znamená?
Nádherné.
Ale já patřím sem.
Murron. Pojď domů.
Pane, vím, pozvat Murron na projížďku bylo poněkud nezvyklé, ale...
Teď nejde o MacClannoughovu dceru.
- Přišel jsem, abych tě vzal na schůzku. - Jakou schůzku?
- Tajnou. - Tvoje schůzky jsou ztráta času.
Tvůj otec byl bojovník...
a vlastenec.
Já vím, kdo byl můj otec.
Vrátil jsem se domů, abych pěstoval obilí a dá-li Bůh, i rodinu.
- Chci žít v míru, bude-li to možné... - Jedeme.
- Chceš se držet stranou rozbrojů? - Ano.
Dokaž to, a můžeš se ucházet o mou dceru.
Do té doby zní moje odpověď ne.
- Ne. - Ne, Wallaci. Ne.
- Copak jsem to právě nedokázal? - Ne.
- Ne? - Ne!
Na farmě je samozřejmě spousta práce.
Ale to se změní, až přijdou mí synové.
Ty máš tedy děti.
Zatím ještě ne. Ale doufal jsem, že mi s tím pomůžeš.
Ty tedy chceš, abych si tě vzala?
Přišlo to trochu nenadále, ale dobrá.
Tomu říkáš žádost o ruku?
Miluju tě. Vždycky jsem tě miloval.
Chci si tě vzít.
Znamená to ano?
- Ano, to znamená ano. - Ano?
- Pospěšme si. Určitě už čeká. - Počkej.
Kam jdeš?
- Co je to? - Uvidíš.
Otče.
Celý život tě budu milovat.
Tebe a žádnou jinou.
A já tebe.
Tebe a žádného jiného... navždy.
Kdy se zas uvidíme? Dnes večer?
- Já nemůžu. - Proč ne?
Táta něco tuší.
Má to snad něco společného s...
Kdy?
- Dnes večer. - Dnes večer?
Pohněte sebou, seržante.
Co to neseš, děvče?
- Zdá se, že je to těžké. Chceš pomoct? - To je v pořádku.
Já ti to neukradnu...
Připomínáš mi dceru, co mám doma.
Zdravíčko, děvče.
Potichu, Smythi.
Ty mrcho.
Jsi v pořádku?
- Jsi v pořádku? - Ano.
- Můžeš na koně? - Ano.
Vrať se, ty parchante!
Bijte na poplach. Pomoc!
Sejdeme se v háječku. Jeď!
Utíká pryč.
Dobrá, ty mrcho.
Murron.
Všichni dobře víte, že jsem vždy usiloval o to,
abych uplatňoval naše zákony a nebyl přitom příliš přísný a nesmlouvavý.
Nenaučili jsme se snad díky tomu
žít společně
v relativním klidu a souladu?
A tento... dnešní přestupek je vaší odplatou za mou schovívavost.
Nedáváte mi na vybranou.
Útok na královy vojáky
je totéž jako útok na samotného krále.
A teď
ať si sem ten rváč přijde.
Tamhle.
Kaprále, pošlete na věž lučištníky!
Nehýbej se, otče.
Ty idiote.
- Otče, jsi v pořádku? - Ano.
MacCaulich.
Wallace.
Na co čekáš, chlapče?
Tady máš. Udělej to ty. Já ho podržím.
Nalij to přímo do rány, chlapče.
Vypadá to jak plýtvání dobrou whisky. Jen mi dopřej.
Držte ho. Držte ho. Držte ho.
Teď ho pusťte.
V pořádku?
To tě ráno probudí, chlapče.
- Někdo sem jde. - Chopte se zbraně.
Někdo sem jde.
MacGregorové. Ze sousedního klanu.
Slyšeli jsme, co se stalo.
Nechtěli jsme, abyste si vy amerdans mysleli, že se budete bavit bez nás.
Běžte domů.
My nemáme na vybranou.
S tím už nic neudělám. Ale vy ještě na vybranou máte.
Běžte domů.
Nebudeme mít žádný domov, až nám anglická posádka spálí střechu nad hlavou.
- A oni to udělají. - Ano.
Vítejte.
Hlídka se vrací, pane.
Jaké máš zprávy?